Dobro razumijete i govorite hrvatski, gdje ste ga naučili?
Bugarski i hrvatski su slični, a u inozemstvu sam igrao s dosta igrača iz bivše Jugoslavije, poput Zvonimira Solde, Jurice Vranješa, Borisa Živkovića, Tomislava Ivkovića..., pa sam naučio.
Odrasli ste u Bugarskoj, kakvo ste imali djetinjstvo?
Sretno. Kao mali sam na praznicima koje smo provodili na selu nogomet igrao krpenjačom. Moja generacija je zadnja koja je tako živjela. Rano sam ušao u program sportske škole. Ujutro sam se dizao u 7.30, nakon doručak žurio u internat, u školu. Nakon škole na trening, potom na ručak, nakon toga obavezan popodnevni odmor i učenje. Popodne opet trening, pa večera i tek kasno navečer sam dolazio kući. I tako skoro pet godina, dok nisam završio sportsku školu i postao igrač.
Jeste li u to vrijeme znali za Hajduk?
Znao sam, kako ne. Ne samo za Hajduk nego i za ¨veliku četvorku¨. Nismo ih mogli gledati na TV ali su to bili popularni klubovi i u Bugarskoj. Znali smo sve o njima, čak i više nego o klubovima iz Njemačke ili Engleske.
Je li vam raniji odlazak u inozemstvo pomogao da uspijete?
U inozemstvo se smjelo tek kad navršiš 28 godina, ali propis se promijenio 1990. i ja sam otišao s 24. Promjena propisa, kasnije i 'slučaj Bosman' donijeli su dosta promjena u nogomet, koji je danas postao veliki biznis.
Jeste li vi idealan spoj balkanskog talenta i njemačke i švicarske discipline i reda?
Ne bih se složio. Pa i u komunizmu se učio red i disciplina. Možda nismo imali novaca i mogućnosti, ali reda i discipline je bilo. Kasnije sam u Njemačkoj i Švicarskoj to nadogradio, ali kao osoba sam se formirao u Bugarskoj.
Osvojili ste puno trofeja kao igrač, igrali polufinale SP..., što smatrate svojim najvećim uspjehom?
Moja karijera je moj najveći uspjeh. Igrao sam u seniorima od 16 do 38 godine, uvijek bio standardan... Zavrijedio sam poštovanje i izgradio ime u nogometnom svijetu i to je moj najveći uspjeh. Svi naslovi prvaka, kupovi, individualne nagrade manje su mi važni.
Je li Hajduk za vas odskočna daska za veći europski klub?
Hajduk je veliki klub, u Europi veliko ime poput Bayerna, Manchestera, CSKA.... Trenutno ne postiže odgovarajuće rezultate, ali nema sumnje da ljudi koji ga vode, rade na tome da ga vrate gdje mu je mjesto. Zato su uostalom i mene doveli i zato sam i pristao doći.
Jeste li zadovoljni onim što ste zatekli, ima li talentiranih igrača?
Potencijala ima puno, ali nema puno vremena. Hajduk traži rezultat odmah i to je teška zadaća. Ali uz dosta pameti, rada, reda i discipline puno se može napraviti.
Što vas je iznenadilo u Splitu?
Znao sam da je ovdje atmosfera fenomenalna, ali duša i srce koje navijači daju Hajduku teško se može naći bilo gdje u Europi.
Split ima talente, navijače, uvjete, stadion... Zašto nema rezultata?
Zbrojite koliko je predsjednika i trenera prošlo kroz klub u zadnjih sedam godina u sve će vam biti jasno. Nema rezultata bez kontinuiteta.
Igrači vas obožavaju, jeste li blagi prema njima?
Ja sam demokratski diktator. Shvatite to kako hoćete, ali moji igrači to dobro razumiju. Zatekao sam par igrača koji nose 'specijalne' brojeve na dresovima. Neka im bude, nisam želio trošiti energiju na to. Ali toga kod mene nema i neće biti.
Često se žalite na suce, jeste li očekivali ovakav odnos prema Hajduku?
Svaki klub, Hajduk, Dinamo, Bayern, Real... brani sebe. I to mora tako biti. Mi branimo sebe i to je normalno. Znao sam dobro gdje dolazim i što mogu očekivati i nisam previše iznenađen.
Je li Hajduk izgubio prvenstvo, možete li stići prednost Dinama?
Ima još puno do kraja, moramo zadržati dobru atmosferu i igrače. E, da imam Perišića i Kalinića, ne bi Dinamu pomogao nikakav lobi...
Odrasli ste u Velikoj Trnavi koji je povijesna prijestolnica, poput Splita. Kako vam se sviđa Split?
Sjajan grad, poput Lisabona. Uživam svaki dan koji provedem u njemu.
Prepoznaju li vas ljudi?
Zaustavljaju me na cesti, čini mi se da su optimistični, zadovoljni, iako zaostajemo za Dinamom. Mogu pretpostaviti što bi bilo kad bi osvojili naslov prvaka. Nadam se da ću to jednoga dana doživjeti.
Jose Mourinho je bio prevoditelj u Sportingu dok ste vi tamo igrali. Kakav je dojam ostavio na vas?
Odmah se vidjelo da se radi o vrlo inteligentnoj osobi koja dobro zna što želi. Nogometni svijet ga vidi u jednom svijetlu, fokusiranog na nogomet, no on je privatno drugačiji. Jednom je rekao da ga ne zanima tko ga voli, tko ne, važno je da on dobro radi svoj posao.
Jeste li imali priliku gledati njegove treninge?
Prošle zime smo dogovorili da ću doći do njega čim budem slobodan. Ja sam od onih koji se ne srame učiti. Svatko ima svoj stil i lijepo je vidjeti kako radi uspješan trener. Poznajemo se i za me ne bi bilo veliki minus da to ne iskoristim. Kad se raziđem s Hajdukom idem kod njega na 15 dana.
Hoće li to biti brzo ili...?
Ha, neću sigurno ostati u Splitu sto godina. Godinu, dvije, možda više, možda manje. Vidjeti ćemo, sve zavisi od rezultata.
Zbog čega vam iz Bugarske prijatelji nose pakete rajčica?
To je specijalan vrsta, 'rozova rajčica' koja raste samo u Bugarskoj u lipnju, srpnju i kolovozu. Dosta su velike, kao i ostale, ali su iznimno ukusne. Obožavam ih i prijatelji mi donesu po kutiju kad stignu.